PŮVODNÍ DOKUMENTÁRNÍ SERIÁL NETFLIX
Kromě nás pěti
vědělo o plánované pauze
pouze pár dalších členů týmu.
Je to vážně dost neobvyklá situace.
Nikdo z těch, kdo dělají na koncertech, o tom neví.
Vlastně o tom neví ani většina manažerů.
Držet v tajnosti, že si dáváme přestávku,
zatímco pořád připravujeme koncerty...
To je docela...
ZPÁTKY V ČASE 21 DNÍ PŘED ZAČÁTKEM TURNÉ
- Můžu pustit „5x20“? - Ano, prosím
- Prosím, do toho. - Tohle je po úvodních komentářích.
Léta, kdy se známe, uběhla tak rychle. Čas strávený společně jsme si užili.
Řekli jste: „Chcete zítra vyplout?“ Je to osud, že jsme dnes spolu.
Hledání v bouři, samé potíže. To bláznovství byla skutečná bouře.
Smáli jsme se hloupostem. Lidé říkali, že se k sobě hodíme.
Stejně jako tehdy. Jako vždy jste pořád se mnou.
Nezáleží na tom, jak moc prší. Všichni stejně vyjdou ven, podívejte!
Když slyším váš tehdejší zpěv, vzpomínky jsou jako liják.
I to nejmenší zranění zasypou polibky. Vždy mezi mračny, další polibek.
To všechno, co jsme dělali.
Nic nebylo zbytečné.
S vámi.
Můžeme jít kamkoliv, napořád.
Navždy.
Plačte naplno. Smějte se naplno.
Bojte se naplno. Žijte naplno.
Budeme tady.
Všichni společně, děkujeme.
Štěstí není vždy dáno.
Smějte se a užívejte si dne.
Všechnu svou lásku chceme rozdávat znovu a znovu.
Budeme svou lásku rozdávat navždy.
Plačte naplno. Smějte se naplno.
Bojte se naplno. Žijte naplno.
Budeme tady.
Chceme to říct právě vám.
Chceme předat své pocity.
Je to dobré, jsme tady.
Zažili jste prohry.
A byli jste
zklamaní.
Ale i tak jsme
tady teď znovu,
abychom poděkovali.
Milujeme vás.
„ARASHI: Na cestě.“
NÁS PĚT
- Dejte si kámen, nůžky, papír. - V tom vždycky prohraju.
Vítěz...
- Vítěz to udělá. - V klidu.
- Jdeme na to. - Jdeme na to.
Já? To ne!
Od koho se to čeká nejmíň.
Jestli nepůjdeš teď, propásneš šanci.
Jsou tam všichni?
Vyklop to týmu.
Tak jako tak...
Jevištní výtah pojede tady.
Potom odsud...
Jsi dnes dost asertivní. Jsi v pohodě?
Takže už dnes mají všichni hotovo?
Tímhle začne?
- Do zítřka to stačí. - Takže skupina má dnes už hotovo.
Asi mu řekli, aby nám to přišel říct.
- Rozumím. - „Rozumím“?
- Náš hrdina! - Co se stalo?
- Je to hrdina. - To bylo dobré.
Je tak úžasný.
Lídra posílají jen v situacích, jako je tahle.
Jsi skvělý.
- Máme hotovo. - Jsme hotoví?
- Díky. Uvidíme se později. - Ahoj.
Uvidíme se později.
- Opatruj se. - Dobře.
V pauze po úvodních zvukových efektech
začnou naráz všechna videa se zvukem útoku.
Nemluvím o těch 20 sekundách. Je to těch 35 sekund.
Úvod.
Od toho místa, které jsem předtím schválil...
Potom, co se to rozjede...
Asi tam můžeme dát prolínačku, ale když ji tam dáme,
bude to, jako bychom to vyjadřovali obrázky.
Myslíš použitím barev?
Promiň.
- Už nemůžu víc pracovat. - Díky za všechno.
4:30 RÁNO
- Dobrou noc. - Dobrou.
Haló?
Ano, tam.
Promiň, že se tě na to pořád ptám.
Před tou rapovou částí,
ne tou s „jej“, ale s „hej“,
chci slyšet tu verzi jen se skučivými výkřiky.
Dobře, můžeme zkusit „I'll be there“ „Meikyu Love Song“ po sobě?
- Jo. - Dobře.
Je to těžké.
Vím, co mám dělat, ale nejde to.
Další.
Konečně jsem to dal.
Páni! Tak takhle to je.
- Už jsi to zvládl? - Jo, poprvé.
Už je to chvíle.
To je docela dobré.
Líbí se mi to.
Jak jsi to dělal doteď?
Já vím.
Dělal jsem to takhle.
Když nezačneme správně, je po všem.
Bude to trapné jen nám.
Publikum si toho nevšimne.
Jenom my.
- Jenom my. - Tak jo, „ARASHI.“
Nemá celá skupina něco jiného?
- Jsme hotoví. - Dobře.
Pustíme se do kostýmů.
Dobře.
- Matsumoto, k tomu včerejšku. - Jo, jasně.
Začátek je docela těžký.
Jako jsme to zkoušeli včera, takhle, budu mluvit.
Budu mluvit, zatímco hraju tento tón.
Aniž bych nechával místo.
Před slovy: „Jdeme na to, připravte se, jedem“,
místo odmlky,
mám pocit, že se to bude publiku lépe zpívat,
když bude stále hrát hudba a řekneme: „Jdeme na to“.
Asuwo...
Asuwo... Bum.
To bych mohl udělat.
Dva a půl bylo perfektní.
Takže myslím,
že kolem dvou nebo půlky tří by to mělo být dobré.
Měli bychom skončit tady.
- Vypadá to dobře? - Ano.
Tak já půjdu.
Pane Matsumoto, jen jedna věc.
- Jen jedna věc. - Do toho.
Pusťte mě brzo trochu se vyspat.
Pořád jsem hrozně unavený.
Nějaký zvuk jako „héj“ by zněl dobře.
Víš...
Počkej. Nedořekl jsi to a pak zmizel.
Promiň.
Asi to nebylo nic důležitého.
Jsem hotový.
- Čas vypršel. - Dobře.
Jsem dnes mimo.
Ještě jsem se nezotavil ze včerejška.
Celý den jsem ospalý.
Domů a do postele jsem se dostal až v 6 ráno.
Nejde to potlačit.
20 DNÍ DO ZAČÁTKU TURNÉ
Zatraceně.
Můžu ti nejdřív ukázat kroky od té části, kde je všechen ten pohyb?
Ta část se nemění.
Vážně se v té části tolik hýbu?
Myslíš, že bys neměl?
Mám ten pocit.
- Líbí se mi důraz. - Nebo jen variace.
NECHAT LASER. PAK VÝSKOK A KONEC.
NECHEJ SE OBKLOPIT LASERY.
Dvakrát se otoč.
Pak když se otočím já, probleskne to.
Nejdřív z 19, to je jeden.
Dva, tři, čtyři, pět, šest, sedm. Pak na 24...
- Udělej robota. - Udělej robota.
Oprav to.
Jasně.
Když jsou poslední tóny líné, je z toho
- vážně mizerná píseň. - Dobře.
Příliš slabé.
Dobře, to by šlo.
- Poddajné tóny zní poddajně. - Jasně.
Mi, fa, ti.
Ti, fa, mi, re, ti, fa, mi.
Pořád je to směs toho, kdy hraješ dobře
- a kdy je to napjaté. - Ano.
- Nemám spěchat? - Nespěchej s tím.
Ne, že nemusíš, neměl bys!
„AOZORA PEDAL“
- Můžu, když to neuspěchám. - Ano.
Uspěchal jsem to.
La, fa, la, fa.
Pokud hudebník nic necítí, když hraje,
- ani lidé nic nepocítí. - Ano.
Čím víckrát to opakuješ, tím víc citů v tónech je.
Musíš zlepšit plynulost.
Uvidíme...
Myslím, že tahle část byla lepší.
Ale když se dostaneš sem, víc zatlač na zápěstí.
Fa, ti, do, re, mi.
Zkusme to společně, jestli nejsi moc unavený.
Jestli jsi unavený, půjdeme dál.
- Ne, ještě jednou, a pak změna. - Dobře.
Myslím, že tohle je moc rychlé, aby mohlo publikum zpívat.
Je to rychlé.
Bravo.
Nejsem spokojený.
- Ty možná nejsi, ale lepší se to. - Vážně?
Když si budeš myslet, že to zahraješ tak, jak to má být,
pak to zahraješ sebevědomě.
Když si sedneš, nezačínej hrát, dokud nebudeš mít čistou hlavu.
Jinak se v tom hraní budeš plácat.
Co máš v hlavě, když hraješ?
- Zkus to ještě jednou. - Dobře.
- Máš ještě sílu? - Ano.
Už skoro dokážeš hrát sebevědomě.
To bylo asi zatím nejlepší.
Souhlasím.
Víš, Sakurai, čím víc hraješ, tím jsi lepší.
My chceme, aby to takto vyšlo napoprvé.
Bojím se.
Není se čeho bát. Zvládneš to.
- „5x20...“ - Ano?
To D...
Řekl jsem o tom jednou Ninomiyovi.
Když jsem to znovu poslouchal, zdálo se mi to dost temné.
Líbí se mi, když je ten zvuk příjemný a plný,
ale chtěl bych ho protáhnout
- trochu víc. - Dobře.
Chci zkrátit pauzy mezi „Love so sweet“, „Happiness“, „PIKANCHI DOUBLE“
a „Love so sweet“.
U toho přídavku jsem brečel.
Přídavek tě rozbrečel?
Dojalo mě to.
To, jak to jde po „PIKANCHI DOUBLE“, je skvělé.
Vím, že chválím sám sebe, ale je to vynikající.
Ta žesťová sekce to pozvedne jazzovým zvukem,
takže by se žestě měly soustředit tady.
Uděláme to tady, sem pak dáme výbuchy světla.
Na důraz?
- To není problém. - Půjde to?
PROVIZORNÍ PÓDIUM, MAKUHARI MESSE
- Tady... - Ano?
Potom půjdou dopředu ti dva.
Až se ti dva rozdělí, můžou jít dopředu tihle tři?
My tři... Ne.
Skvělé! Všichni záříte.
ŽIVÝ PŘENOS ARASHI NA PÓDIU
Fajn. Líbí se mi ten výraz.
Take!
Asi bych chtěl živý přenos.
Napiš si: „Chci živý přenos.“
Dobře!
- Nashle. - Ahoj.
- Nashle.
Myslím, že místo toho sledování laserem
by bylo lepší ukázat tanec Satoshiho Ohna.
Upřímně, ať už je v té písni laser nebo světlo,
myslím, že divákům je to jedno.
Ale pak to půjde pryč všechno. Je to tak?
I to sledování laserem.
Aha, jasně. A...
Myslím, že by bylo lepší tam mít video.
Video během tanečního mostu.
To, co má lídr na sobě,
jakoby vysílá do stran paprsky.
Protože použijeme video, budeme to tak moct udělat.
S tou rampou tady
to světlo zezadu neprojde.
- Ne, neprojde. - To je docela problém.
Dobře.
- Dobře. Dorazíme to. - Díky.
Jak to uděláme?
„Co chceš, kam kráčíš?“ Kdo to zpívá?
Oh-Nino.
- Jo, jasně. - Ohno a Ninomiya,
ale byl to jen Ninomiya.
„Fukkatsu LOVE“ a „Believe“ jsou těžké.
To máš pravdu.
Myslím, že je to dost náročné. Od „I'll be there“.
- „I'll be there“ a „Meikyu Love Song“. - Ne.
Dáme tam „La tormenta 2004“, pak „Breathless“, souvisejí spolu.
Když se máme převléct, prostě zajdeme a převlékneme se. Není tam přestávka.
Nevidí, jak je to těžké.
Nedávno, 3. října, ARASHI
oslavili 19 let.
To znamená,
že jsme vstoupili
do našeho 20. roku.
To je ten význam.
Je to velmi dojemné.
Komu to říkáš?
Můžu tolik mluvit?
Ještě nedali znamení.
Příští čtvrtek budeme v úžasném...
Sapporu.
O čem to mluví?
To je rozvrh.
Dobře, udělejme to ještě jednou.
„Ještě jednou“?
- Pak každý promluví. - Dobře.
A pak: „Děkujeme“.
Možná jiné tempo bude lepší.
Víte, chtěl bych si to celé ještě projít.
Jinak budu hrozně vynervovaný.
Vůbec nevím, kde mám stát.
Nechápu, jak si všichni ta čísla pamatují.
Těch 2,5 a 5. Jak si je tak rychle zapamatovali?
Pamatuješ si, kdy se hýbeme? V Makuhari?
Pořád si je říkám.
Rozumím určitým přesunům v určitý moment v písni.
Opravdu, máte vážně skvělý talent.
Úžasný.
Matsumoto je úžasný.
Je úžasný.
Všichni stojíme na svých pozicích
- v Makuhari. - Ano.
On tam nestojí.
To je vážně úžasné.
Co je to za dovednost? Musí to být dovednost.
Dokonce si pamatuje další lidi.
Je to úžasné.
Co s tím?
Na dva... Vejdi později, Ohno.
Ninomiyo, můžeš stát s Aibou vpředu trochu déle?
Nebude to načas.
- Dáme si desetiminutovou pauzu? - Ano.
Patnáct minut, pak druhá půlka.
Nevím, jestli budu mluvit, až budu MC.
Celou dobu sípu.
Co je to za MC práci?
Pojďme na druhou půlku.
Pojďme na druhou půlku!
Uděláme stejnou pózu jako na fotce
a zůstaneme v ní.
Tohle je poslední písnička!
Nashledanou. Jdeme!
No tak, všichni!
Zpívejte s námi!
Na začátku té písničky jděte na molo.
Od začátku se rozprostřeme do stran. Potom tak zůstaneme.
Když se vracíme do středu, pořád zůstáváme v těch pozicích.
A já pak vystoupím, že?
Aibo, ty budeš vpředu dělat ty své aktivity.
Buď týpek, co vážně zapáleně běží.
Aiba jde dopředu,
Ninomiya je uprostřed a já jsem poslední, trochu vzadu.
Já jsem úplně vzadu, pak se seřadíme, přesuneme se tamhle a rozprostřeme se.
To jsou tři z pěti míst.
Odtamtud, tam, do středu,
tam a tamhle by to mělo jít.
Pět dní do show.
- Méně než týden. - Pět dní. Zatraceně!
Konečně je to tady.
Páni!
Mám husí kůži.
Ohno, jedna!
Rozehřátí.
Vystřihněte to!
Hej!
5 DNÍ DO ZAČÁTKU TURNÉ
Řekli jsme to všichni. Pokud jeden odejde,
ostatní čtyři v žádném případě pokračovat nebudou.
Tehdy jsme se rozhodli dát si na chvíli pauzu.
Víte,
být v kapele, kde to tak cítí všichni,
to je vážně štěstí.
Dobré ráno.
Jdeme na to.
Jdeme na to!
Jdeme na to.
1 DEN DO ZAČÁTKU TURNÉ
PŘÍŠTĚ
Já vážně...
Překlad titulků: Lela Bernatova